Copyright (C) NRK
Det er Tommy. Alt handler om Tommy.
Hvor i helvete blir det av dere?
-Alle vet hva som skjer med tystere. -Seks døde fordi dere ikke grep inn.
-Henrik var kontaktpersonen hans. -Bobilen er funnet.
-Du har mye å hevne. -Jeg er glad noen hevner Tommys død.
De der har fått som fortjent.
Er det sånn du viser takknemlighet? Dere vil bare dra? Han skjøt faren sin.
Han hadde sittet inne om det ikke var for meg.
Vi fikk denne av dere. Hvem tok dere den fra?
Det blir godt å komme i gang igjen.
-Snakk med meg. -Vi vil snakke med Henrik.
-Jeg syntes jeg hørte noe. -Christoffer svarer ikke på mobilen.
-Batteriet er vel tomt, da. -Han sa ikke til Astrid hvor han skulle?
Han har sikkert dratt til byen. Truffet venner og glemt tiden.
Vi får snakke med ham om å gi beskjed, men han er 17.
Stor nok til å være ute en natt.
-Christoffer? Hva gjør du her så tidlig? -Jeg fikk låne bilen til Harriet til noe.
Hun låner aldri bort bilen. Har du i det hele tatt førerkort?
Norske tekster: Mari Andresen
-Trodde ikke du var her i dag. -Hvorfor ikke?
-Henrik ble skutt. -Jeg tror ikke han vil ha besøk av meg.
Ok ...
Hva har egentlig skjedd? Dere var jo som siamesiske tvillinger.
-Vet du hvordan Henrik har det? -En kule i beinet. Ikke noe alvorlig.
Han skulle jo ikke dø. Det er du som skal dø.
-Ja. -Kommer du?
Led hun?
Hun ble hengt. Brakk ikke nakken, ble hun kvalt, og det kan ta tid.
Men det vet vi altså ikke noe om.
Vet du hvorfor hun ble overfalt?
Bare de som svek Tommy Petersen rammes. Du var hans beste venn.
-Han ringte til meg. -Tommy ringte til deg?
Han skulle møte William. Jeg skulle stå og vente i tilfelle han måtte stikke.
Vet noen at du svek Tommy?
Jeg hadde så jævla dårlig samvittighet at jeg ...
Jeg sa det til mora hans i begravelsen. Jeg håpet hun ville tilgi meg.
-Tilgi? Solveig Petersen? -Hun sa jeg fortjente å brenne i helvete.
-Det høres mer ut som henne. -Tommy hadde en elskerinne.
-Er det henne? -Jeg vet ikke. Jeg traff henne aldri.
Saga Norén, Malmö-politiet.
-Stephanie. Vet du etternavnet? -Nei. Jeg traff henne aldri.
Vi har snakket med Moyo. Han sa til deg at han ikke hentet Tommy den dagen.
Hvem sa du det til? Stephanie?
Jeg vet jo at du er litt ko-ko, men du forstår vel hvor ille dette ser ut for deg?
Fint om du lukker døra etter deg.
-Hvorfor dro du alene til Ystad? -Jeg ville sjekke Moyos alibi.
-Og hvorfor skulle noe skje der? -Det var dumt å dra alene. Impulsivt.
-Uansvarlig. -Ja, det var dumt.
Men ikke narkodumt.
Jeg har ikke begynt igjen.
Ok. Bra. Jeg skal få noen til å hente deg når du er klar.
-Hvorfor tilsto du drapet på Brolund? -Skjønner dere ingenting?
Ellers hadde Frank fått meg til å virke gal, og da ville ikke mamma fått hjelp.
Frank? Frank Wahlgren?
Ja. Han hjalp oss. Men så ble han helt psycho.
Snakker bare om hvor utakknemlige vi er.
-Er det bare Frank som bor der? -Nei. Astrid også. Datteren hans.
-Har Astrid en søster? -Nei, men jeg tror hun har hatt det.
-Hun snakket dansk ved en grav. -Husker du hva det sto på graven?
Anna.
-Er dette Astrid? -Kanskje ...
-Se på bildet! Er det Astrid? -Ja, kanskje. Jeg vet ikke.
-Er du her? -Lillian sa du ikke var på jobb.
-Nei, jeg lå litt lenge i dag. -Jeg trenger hjelp med noe.
-Kan du gjøre henne åtte år eldre? -Ja.
Hei sann!
-Er du her? -Deg kan man ikke lure.
-Ligger dere med hverandre? -Hva ser det ut som?
-Ja, det ser sånn ut. -Da er det nok det vi gjør.
-Kan du gjøre henne åtte år eldre? -Ja. Men jeg har ikke utstyret her.
Kle på deg, da, så drar vi.
-Hvor har du vært? -I Sverige på Johns leilighetshotell.
Hun Solveig er til å bli gal av. Hun vil ikke si om hun har fortalt noen om Moyo.
Nei, hvorfor skulle hun plutselig begynne å samarbeide nå?
-Hva driver du med? -Gjør et søk på Frank Wahlgren.
-Hvorfor det? -Jeg vil vite mer om døtrene hans.
-Hvem i heite er Frank Wahlgren? -Niels Thormod er involvert i en sak til.
Douglas Krabbe er meldt savnet. Han har ringt mye til deg.
Ja.
Ok. Jeg hyret ham rett etter drapet på Margrethe.
-Hvorfor det? -Han er privatetterforsker.
-Jeg håpet han fant ut mer enn dere. -Greide han det?
-Han ringte i ... -Når da?
-I forgårs. Han ville snakke med meg. -Hvorfor det?
-Han ville møtes. -Hvor da?
Kutt ut det der! Jeg skal si alt, bare hold opp.
På kontoret hans. Jeg dro dit dagen etter, og da var han ikke der.
-Er du ferdig? -Ja.
-Hva gjorde du da? -Prøvde å kontakte ham.
Han tok ikke telefonen.
-Tror dere det har skjedd ham noe? -Vi vil ha alt han har gitt deg. Nå.
Selvfølgelig.
-Takk. -Vær så god.
En del av dette må Douglas Krabbe ha fått fra politiet.
-Er du sikker? -Ja.
-Det lekkes altså ikke bare til pressen. -Det er ikke bra.
Jeg tilkaller teknikere. Dette er nå et åsted.
Gå gjennom Krabbes PC og finn alt om Margrethe Thormod.
-Hvordan går det med bildet? -Dette var det beste jeg greide.
-Send det til meg og Linn. -Ok.
-Er dette Astrid? -Ja.
Christoffer?
Hva i helvete ...!
Jeg vet hvor Astrid er. Jeg er helt sikker.
-Har du funnet henne? -Ja.
-Hvor er hun? -Hos Frank Wahlgren.
Mannen vi avhørte angående Dan Brolunds forsvinning.
Og Anna? Hvor er Anna?
Ifølge mine opplysninger er hun død.
-Men Astrid lever? -Ja. Vi skal dit nå. Du blir vel med?
Har du det travelt? Skal du prøve å bøte på skaden?
Protesjeen din stjal Harriets bil. Nå må de ut.
-Når da? -I dag tidlig.
Jeg sa jo at de ikke hørte hjemme her. Det gjør ikke du heller.
Helvete!
-Drepte han Alice? -Jeg vet ikke.
Men Anna er død?
Det skal finnes en gravstein med navnet Anna på.
-Men Astrid, da? Har hun det bra? -Jeg har allerede sagt alt jeg vet.
-Det er ingen vits i å spørre mer. -Ok. Ok ...
Å, er det deg. Jeg ringer til politiet nå.
Nei, det gjør du ikke. Gi meg telefonen.
Alt går til helvete, og det er deres feil!
-Hvor skal du nå, da? -Jeg skal lete etter barnet mitt!
Dere er så jævla utakknemlige!
Faen heller! Jeg gjør alt, og hva får jeg for det?
Ingenting! Ikke det jævla døyt! Fy faen!
Dere er like, alle sammen! "Hei, Frank. Du er best, Frank."
-Frank! -Ja?
Klart alt er i orden! Det vet vel du, som sitter der oppe i fittehuset ditt!
-Men du vet ikke en dritt! -Sofie ...
Det er slutt! Vi er ikke sammen lenger. Ta den jævla ungen din og forsvinn!
Den utakknemlige, lille snørrungen din! Jeg trenger ingen av dere! Forstått?!
Fy faen! Jævla dritt!
Astrid?
-To personer igjen i huset. -Og Astrid er den ene?
Hun og Frank. Frank virker forstyrret.
-Våpen? -Lisens for tre gevær.
Hva gjør vi? Går vi inn eller ikke?
-Det kan være best å prøve å forhandle. -Eller ikke.
Vi går inn.
Sett deg her.
De kommer til å ta fra meg alt.
Hva mener du? Hvem da?
Jeg elsker deg som om du var min egen. Det har jeg alltid gjort.
Det kunne vært annerledes.
Frank ...
Moren din ville gå fra meg etter alt jeg hadde gjort for henne.
Moren min? De døde jo i en flystyrt.
Men det er over nå.
Tilgi meg, Astrid. Om det bare var en annen utvei.
Astrid!
Helt utrolig, Saga! Helt utrolig!
Bra, men jeg har gått glipp av en del her. Kan jeg få en rapport?
Ingen spor hos Nicole og Tobias, på verkstedet eller i Solveigs bobil.
Men bobilen var i Sverige da Dahlqvist og Leonora ble drept.
Men Solveig var her da Moyos kone ble hengt.
-Moyo fortalte bare henne om sviket? -Og hun sier ikke noe.
-Da må hun i så fall tortureres. -Vi må løslate Solveig og Nicole.
Vi har gjennomgått Krabbes PC. Han interesserte seg for Silas Tuxen.
-Tømmerhoggeren fra homsebaren? -Vi vet ikke hvorfor.
Men et dokument med hans navn lå ved siden av Thormods og Williams.
Se om dere finner noe mer på Silas Tuxen.
-Jeg kan ta toget. -Hopp inn.
Dette blir vår siste samtale om broren min.
-Hvor lenge var dere sammen? -Én gang. Og vi var dritings.
-Det var på den festen som ... -Én gang?
Ja.
Sonny er min sønn. Du er kona mi.
Alle kan gjøre feil. Nå drar vi hjem.
Hei, vennen min!
-Hei, farmor. -Får jeg låne PC-en din?
-Biblioteket var stengt. -Har du vært hos politiet helt til nå?
Ja. Og nå skal de få høre det!
-Tror de virkelig noen i familien står bak? -Ja. De er idioter.
Hva sa du? Hva spurte de om?
Jeg sa ingenting. Det skal ikke du heller.
-Hva skulle jeg si? -Nettopp. Lag litt kaffe til farmor, du.
Og noen brødskiver. Jeg fikk ikke mat der. Det skal de også få høre.
Ja så menn!
-Jeg fant Henriks datter. -Gratulerer. Hvordan føles det?
-Bra. Det var riktig ikke å gi opp. -Gjør ikke du alltid det som er riktig?
Jo, men det blir ofte feil også, når jeg gjør det rette.
Hvordan da?
Som med foreldrene mine. Jennifer. Pernille. Martin. Emil.
Har du noen gang overveid ikke å gjøre det rette?
Blåse i det du vet, og heller følge magefølelsen?
-Jeg er i politiet. -Må du være det 24 timer i døgnet?
Ja, jeg er jo det.
Prøv å finne anledninger der du går imot det som er riktig, -
- og gjør det som føles riktig.
Det er det samme.
Det trenger det ikke være.
Det fins situasjoner der du kan tillate deg å være mer egoistisk.
-Når da, for eksempel? -Det kommer du til å vite.
Jeg er her. Jeg er her.
Frank sa dere var døde.
Jeg hadde glemt dere.
Det gjør ikke noe.
-Er mamma død? -Ja.
Du vil ikke snakke dansk, da? Jeg har hørt at du kan det.
Det spiller ingen rolle. Du kan snakke akkurat som du vil.
Hei.
Fysisk sett er hun frisk.
Ingen mangelsykdommer eller infeksjoner. Alt virker ok.
Men hvordan hun har det og kommer til å reagere framover, det vet vi ikke.
Jeg skal høre med psykologen og kommer tilbake til deg i morgen.
Takk for at du aldri ga opp.
Hvordan er det med henne?
Fysisk bra. Han har ikke behandlet henne dårlig.
-Hun var hos ham lenger enn hos deg. -Ja. Jeg vet det.
Etter så lang tid utvikler offeret en sterk relasjon til gjerningsmannen.
Jeg vet at det blir vanskelig. Men vi snakker ikke om det akkurat nå.
-Skal jeg oppdatere deg om saken? -Nei, du trenger ikke det nå.
Jeg ... Jeg må gå tilbake.
Men ... det er bra med oss?
Ja. Alt er bra mellom oss.
Bra.
-Hva sa hun? -Legen?
Hun sa at alt ser veldig bra ut. Og så møtte jeg Saga.
-Hvem er det? -Saga er en venn.
Min beste venn.
Har du venner i grenda der?
Noen du gjerne vil treffe?
Jeg liker Christoffer. Men jeg kledde meg mest ut.
Lot som jeg var en annen.
-Takk. Det var veldig hyggelig. -Ja. Klokken er ikke mange.
-Vi kunne jo fortsette. -Nei, det kan vi ikke.
-Jeg tenkte bare en øl eller ... -Ingen må tro at du betyr noe for meg.
Oi! Det er den verste avvisningen jeg noensinne har fått.
Det er en lang historie. Noen hevner seg ved å drepe mennesker eller dyr -
- som står visse personer nær. Jeg er en av de personene.
Derfor skal vi ikke ta noen øl. I hvert fall ikke før vi har funnet drapsmannen.
-Det tar jeg som et løfte. -Takk for i kveld.
-Hei. Lillian Larsen Pettersson? -Ja.
-Denne er til deg. -Jøsses! Takk!
-God fornøyelse. -Takk. Ha det.
Lillian?
-Hans. -Hva?
Det er Hans.
Ok, alle sammen. Kan dere høre etter litt?
Som dere vet, ble Lillian rammet av en personlig tragedie i går.
Jonas Mandrup overtar for henne. Det er svært viktig at denne saken løses.
Nå. Lykke til.
Ja, dere hørte sjefen. Hva vet vi om i natt?
Saken har fått høyeste prioritet. Hodet var Hans Petterssons.
Ingen tekniske spor. Bare Lillians og budets fingeravtrykk på kurven.
-Og hvem sendte den? -En mann, tror de.
Jeg har et mulig motiv for Silas Tuxen. Broren Jacob Tuxen var med i KG.
Han døde i angrepet Tommy tipset dansk politi om, uten at de grep inn.
Silas kunne ikke hevne seg på Tommy, men på dem som lot det skje.
-Niels, William, Vibeke. -Men journalisten, da?
Han skrev om det, men hva gjorde han feil?
-Jeg vet ikke. Det er uklart. -Ok. Hent homsen.
Og send et bilde av ham til budfirmaet.
-Saga, hvor skal du? -Jeg skal jobbe.
Det må du gjøre her. Kun skyting gjenstår. Vi kan ikke beskytte deg.
Da jobber jeg ikke så godt. Dette er viktig.
Viktigere enn å overleve?
-Det vet jeg ikke. -Greit. Bruk vest hele tiden.
-Vær på vakt. Og si fra hvor du er. -Ja.
Nei, vent her. Jeg blir med. Kommer straks.
-Silas er ikke her. -Er ikke han her hele tiden, da?
-Han har vært borte en stund. -Hvor lenge da?
-Tre, fire dager. -Ikke her, ikke hjemme. Hvor er han da?
-Jeg bare jobber her. -Er du sikker på det?
-Er det noen han har sex med? -Har han et kontor?
-Jeg vet ikke om dere kan få se det. -Det er helt greit. Hvor er det?
Hei, Julia. Hei, Ida. Jeg har gått gjennom saken deres.
Det er noen hull dere må hjelpe meg med.
Dere har bodd på gata siden moren deres døde?
-Mer eller mindre. -Og vil ikke tilbake til stefaren deres.
Kan dere fortelle hvorfor?
Han ble for interessert.
-Dere sendes ikke tilbake til ham. -Er du sikker?
Ja. Helt sikker. Han var ikke gift med moren deres.
Og han adopterte dere ikke, så det er utelukket at dere sendes til ham.
-Jeg skal finne en god fosterfamilie. -Kan vi ikke bare bo hos deg?
Nei, det går dessverre ikke. Men jeg lover å finne et godt sted.
-Ville dere ikke på kino? -Jo.
Finn en film dere gjerne vil se, da. Men ikke for skummel.
Ha det så lenge.
-Fikk dere tak i Silas? -Nei.
Budfirmaet kunne ikke si om det var han som leverte kurven.
Det føles så rart alt dette med Hans.
Han ansatte meg rett etter at jeg flyttet til Malmö.
-Visste du det? -Nei.
Det er 15 år siden nå.
Saga, du er vel forsiktig? Så det ikke skjer noe med deg.
Jeg liker deg. Jeg liker å jobbe med deg.
Takk. Jeg liker å jobbe med deg også. Du er effektiv og kompetent.
-Takk. -Vær så god.
Gravemaskinen på kirkegården. Jeg vet hvor den kommer fra.
-Silas Tuxen. -Etterlys ham i begge land.
Jeg vil vite alt om ham og den bilen.
-Skulle vi ikke dra hjem? -Dette er hjemme.
I flere år sto alt akkurat som da dere forsvant.
Jeg ventet bare på at dere skulle komme tilbake.
Jeg ga aldri opp.
Hun ble syk.
Fikk vondt i magen.
Vi ventet, for ...
Pappa likte ikke at vi var på sykehus.
Men hun ble dårligere.
Og så ...
Så døde hun.
Jeg kan ikke tillate det. Du er ikke her i egenskap av politi.
-Han kan ikke tilføre saken din noe. -Det trenger ingen å vite.
-Jeg vet det. -Linn, han hadde dem i åtte år.
Han har trolig drept min kone. Og han lot et av barna mine dø.
Nettopp derfor.
Har du barn?
Jeg har hatt det.
Jeg har fått Astrid tilbake, men hun er på en måte fremdeles hans.
Skal jeg ha noen sjanse, må du hjelpe meg å få ham ut av systemet mitt.
Linn, hun er hos meg.
Men hun er ikke tilbake.
Jeg er nødt til å få henne helt tilbake. Skjønner du?
Hva skjedde?
-Når da? -Hva skjedde da du tok familien min?
Jeg tok dem ikke. De ble med frivillig.
Henrik!
Hva skjedde?
Jeg hadde jo hørt om deg. Eller dere. At det sto dårlig til hjemme.
Så jeg foreslo en utflukt. Senere på kvelden ville hun hjem.
Jeg syntes hun skulle bli, slik at du rakk å savne dem.
Men hun nektet, og ...
Det ble anspent. Hun falt.
Stygt. Jeg sa til jentene at Alice hadde dratt for å snakke med deg.
At de skulle bli hos meg til dere kom og hentet dem.
Og seinere sa jeg at dere hadde dødd i en flyulykke.
Jeg planla aldri at jentene skulle bli mine.
Det ble de heller ikke. De blir aldri dine.
Det kan vel diskuteres.
Anna?
Jeg hadde bestemt meg for å dra til sykehuset da hun ...
Det gikk så fort.
Hver dag siden har jeg ønsket at jeg hadde gjort det på en annen måte.
Jeg har aldri gjort dem noe vondt. Aldri.
De hadde det bra hos meg. Bare spør Astrid.
Fortell meg om dem. Fortell hva jeg gikk glipp av.
-Du gikk glipp av åtte år. -Ja. Men du skal ingen steder.
Saga Norén, Malmö-politiet. Han her er fra rettsmedisinske i Lund.
-Hva kan jeg hjelpe med? -Dere fikk inn et hode i morges.
-Vi skal hente det. -Det er bevis i en drapssak.
Personen har vært begravd i nesten to år.
Jeg foretok den rettsmedisinske undersøkelsen da han døde.
-Samme lege bør utføre denne. -Det må etterforskningslederen klarere.
Hun sendte denne.
Jeg har alt vi trenger for å flytte det i bilen.
Ja.
Du kan fremdeles trekke deg. Ta det med deg.
-Vil du det? -Nei.
Nei vel.
-Så Jonas har jobben min nå? -Ja. Midlertidig.
Takk. Jeg greier ikke gå ut på kjøkkenet.
-Burde du virkelig være her da? -Hvor skulle jeg dra?
Jeg hentet hodet på rettsmedisinsk, fikk lagt det i graven og stengte den.
-Var det ikke bevismateriale? -Undersøkelsen var avsluttet.
Men jeg forfalsket underskriften din for å få det ut. Politifaglig var det feil.
Men det føltes riktig at hodet skulle ligge sammen med kroppen.
Takk.
Jeg må gå.
Ha det, da.
-Hvorfor tror dere Tuxen er her? -Han kjørte rundt helt åpenlyst.
Han ble fanget opp av et kamera på vei inn her. Han har ikke kjørt ut igjen.
Hva faen ...!
Vær så god.
-Hva er det? -And. Andebryst.
Det spiste vi aldri hjemme.
Det var livretten din.
Det ser godt ut.
Bare spis. Jeg skal se hvem det er.
Hei.
Jeg ville hente deg til møtet.
-Jeg kommer ikke. -Jo! Jeg så det på deg sist jeg så deg.
Nei, nei ... Jeg har kuttet det ut.
Jeg fikk et tilbakefall, men jeg har stoppet igjen.
Datteren min er her.
-Datteren din? -Ja. Astrid.
-Jøss, det er stort! Gratulerer. -Takk.
-Så fantastisk, da. -Ja.
Da stikker jeg igjen.
-Vi ses etter hvert, ikke sant? -Jo.
Jeg kommer en annen gang.
-Du har vel fått nok kaffe og te i dag. -Ja, det har jeg.
-Dette er mye bedre. -Takk.
Jeg har sjekket Jonas. Han har ringt en mobil med kontantkort.
-Hver gang har det kommet lekkasjer. -Har du ringt dit?
Forbindelsen ble brutt da jeg snakket. Siden har telefonen vært slått av.
-Den drittsekken! -Det er bare indisier, ikke bevis.
Han har stillingen din, du vet vel det?
Ja. Men det varer ikke lenge.
-Venninnen min blir også med. -Hei. Susanne. Hva heter dere?
-Julia og Ida. -Har dere bestemt hva vi skal se?
Hopp inn, så vi ikke kommer for seint.
-Når var dere på kino sist? -Det er lenge siden.
-Med moren vår. -Hva så dere?
-Jeg husker ikke. En tegnefilm? -Husker du det?
Nei.
Å, unnskyld. Det er vesken min som tar opp plass. Bare legg den bak.
Er alt i orden?
Ja da.
-Jeg er kvalm. Kan vi stoppe litt? -Hun blir lett bilsyk.
Bare vent litt, så stopper jeg.
-Går det bra? -Ja, vi ordner det.
-Klar? -Skulle vi ikke vente til etterpå?
Vi må stikke nå!
Hei!
Stopp!